Nu när jag inte längre ska hjälpa syrran och svågern med husrenovering så får jag desto mer tid över för mina kära blommor och insekter igen. Blir nog tvungen att spara ihop till ett makroobektiv till våren. Det halvt osynliga livet bredvid obegripliga människor fascinerar mig bortom all sans. Och balans, som det verkar, eftersom jag nu har lyckats ramla ner både från en byggnadsställning och från en stege. Bra jobbat liksom.
![](http://www.carolpetersen.se/wp-content/uploads/2020/08/bi-i-vallmo_1-788x1024.jpg)
![](http://www.carolpetersen.se/wp-content/uploads/2020/08/bi-i-septembersolros_2-1024x945.jpg)
![](http://www.carolpetersen.se/wp-content/uploads/2020/08/humla-i-tistel_5-1024x992.jpg)
![](http://www.carolpetersen.se/wp-content/uploads/2020/08/bi-i-septembersolros_4-1024x929.jpg)